Годбранд е тук!
Смела храна.
Пазете се!
Годбранд!
Кръв. Сънувах легендарния си живот и сега съм жаден.
Майната ти, донеси ми кръв и бира.
Не, не е честно. По дяволите, жената е права.
Някои неща трябва да бъдат направени.
Какво е това?
Не знаеш ли? - Не.
Домът е твой.
Знаеш ли всичко в твоя? - Нямам такъв.
Няма дом. Разказвач е, номад.
Въпросът бе риторичен.
Риторична къща, която няма. - Кажи ми какво е.
Било е вълшебно огледало. - Известни като далечни огледала.
Някои позволяват през тях да мине материя...
Не, това е обикновено огледало.
Малко от езика за активиране го няма.
Няколко руни имат нужда от оформяне.
Имаш очарователен склад за отпадъци.
Истински трън в задника си.
Престанете.
Голям мъж си. Не е нужно да му отвръщаш.
Сякаш работата му е да ме ядосва. - Порасни, Тревър.
Какво е името ти, Тревър?
Моля? - Разбрах за Белмонт.
Но Тревър също не е местно име.
Един келт е яздел заедно с Леон.
Казвал се е Трефър.
Харесва ми. - Ужасно е.
Трефи? - Боже, не.
Вече си Трефи. - Недей.
Дракула уважава уменията ми. Човешкият свят отдавна ме прокуди.
Защо да не правя каквото ми каже? - Дракула провали собствения си вид.
Мисли, че се е влюбил в жена, а си е взел домашен любимец.
Нали разбираш? - Вярвам, че я е обичал.
Способен е да обича. Затова е толкова убедителен.
Ако обичаш нещо, искаш да го задържиш колкото можеш повече.
Позволил е хората да я убият. - Не е бил там.
Така е. Пътувал е като човек по нейно желание.
Не е сторил нищо, за да я защити. Дори не е обмислил
да я направи вампир и да стане част от обществото ни.
Верен си на Дракула и нощния свят, нали?
Щеше да я защитиш.
Разбира се.
Понякога ни смята за по-маловажни от краткия живот на домашен любимец.
Звучи ли ти разумно?
Звучи объркано.
Сега ни поведе на война.
Трябва ли да бъде водена от объркан мъж?
Не знам.
Хрумвало ли ти е, че самият ти, верен слуга на нощния свят,
си следващият, който ще умре? - Какво?
Човек си, Хектор.
Избра нас, защото това беше пътят ти към величието и радостта.
Но верността ти няма значение.
Той заповяда да избием хората, не превърна любовта си във вампир.
Ще се развилнее по лицето на Земята в абсолютна ярост.
Отново те питам. Звучи ли ти разумно?
Обеща, че няма да избие всички.
Ще намали броя им и ще ги контролира.
Той е Дракула, Хектор.
Защо да казва истината на човек? Дори на теб?
Искам да си върша работата, Кармила. Обичам си работата.
Знам.
Знам как да продължиш да си я вършиш.
Отговори ми на един въпрос. - Какъв?
Готов ли си да оставиш Дракула, за да спечелиш войната?
Не говори такива неща на глас тук.
Кое е по-важно?
Да избиеш хората, които мразиш, или да дундуркаш старец?
Замъкът трябва да отиде в Браила, Хектор.
Защо? - Така искам.
Замъкът ще кацне в Браила, близо до реката.
Воините му ще напуснат замъка, за да превземат града.
Моите войски ще превземат замъка и ще го свалим от трона.
Ще спася живота ти.
Ще контролираме и обградим човешката раса.
Дракула е могъщ.
Войската ти няма да е достатъчна.
Прав си. Брилянтно, Хектор.
Може да не се справят, затова искам да направиш нещо за мен.
Чух, че се движиш по пясъка.
Много добре, Айзък.
Повечето не ме чуват изобщо.
Тук няма нищо, освен пясък.
Дори вълците не приближават дома ми.
Какво те води насам? - Ти.
Имаш нужда от уменията ми. - Покани ме през прага, Айзък.
Помниш ли как се запознахме, Айзък? - Трудно се забравя.
Кажи думите, за да знам, че все още си ми приятел.
Разбойници ме преследваха, искаха да ме убият.
Искаха да ме нарежат и да продадат крайниците ми.
На някои места, такъв като мен е богат на съставки за магии.
Дори за афродизиак.
Ти ме спаси. - Така е.
Единственият, който ме защити от нещо.
И не беше човек.
Все още си ми приятел. - Така е.
Имам нужда от уменията ти.
Хората ме предадоха за последно и трябва да бъдат наказани.
Война? Трябва ти армия на нощта?
Звучиш подозрителен. - Не си човек.
Страстите ти са редки и чисти.
Войната е малко нещо за теб.
Използваш думата, но нямаш това предвид.
Не, искам да унищожа човешката раса.
Искаш да ти помогна да го сториш. - Да.
Въпреки, че съм човек. - Да.
Помниш ли първите ми думи към теб? - Да.
Кажи ги, господарю Дракула.
За да знам, че все още си ми приятел.
Каза, че не се страхуваш от смъртта.
Винаги ти е звучала като нещо спокойно.
Ще бъда верен до края и след това. Да започваме.
Да пием свинска кръв? Няма да стане!
Ние сме генерали от двора на Влад Дракула Цепеш.
Заслужаваме подобаващо питие.
Според картите има град на 30 км от тук.
Няма да ни усетят. И да ни усетят, майната им.
Тази вечер ще ядем.
Айзък.
Мисля, че военният съвет се обръща срещу мен.
Хектор ме гледа, сякаш не ме познава.
Уважавам Хектор, но е нежна душа. Все още е малко момче.
Същото момче, което не разбра, че го биха заради домашните любимци.
Любимците са му възкресени мъртви животни.
Може да разбереш родителите му, виждайки мъртва котка да танцува.
Иска само домашни любимци.
Разбира единствено тях. Така възприема войната ти.
Да избиеш хората до малко население и да ги затвориш в кошари.
Вината отчасти е моя. Той е дете в мъжко тяло.
Лесно го манипулират. - Ти си Дракула.
Никой не подлага на съмнение вярванията ти.
Дори и ти ли? - Дори и аз.
Даде ми цел и ме уважаваш.
Лъжа няма да промени това. Уникален си.
Нищо не дължиш никому.
Само на теб съм казвал истината.
Мисля, че само ти разбираш колко е необходимо всичко това.
Рядко идваш на работното ми място.
Как да ти помогна, господарю Дракула?
Още ли си ми приятел? - Винаги.
Може да си единственият.
Добре ли си? - Изморена съм.
Поспи. - Малко съм самотна.
Завивката ми е достатъчна за двама.
Никой не е самотен в този дом.
Благодаря. - Алукард спи ли?
Казва, че е спал достатъчно.
Разглежда семейните ти ценности с неподправено отвращение.
До него се чувствам още по-самотна. Странно е.
Как така? - Не съм сигурна.
Интелигентен е, понякога дори остроумен.
Със сигурност е получовек.
Повече от това. Човек е и си има права.
Сякаш си има студено място в стаята.
Не е като твоята тъга.
Не съм тъжен. - Напротив.
Викам по теб и те дразня. Реагираш и така знам, че си там.
Тъгата му е като леден кладенец. Бездънна е.
Поглъща гласа ти и всичко, което пуснеш вътре.
Тъжен ли съм? - Постоянно.
Дори не забелязваш, защото си такъв.
Но понякога казваш, че никой не е самотен в дома ти.
Предлагаш ми смрадливо одеяло.
Вонята може да не е от одеялото ми.
Иска ми се да спреш да го правиш. Извратено е.
Тялото е болно. Трябва да бъде пречистено.
Трябва да е съсредоточено. Това е свещено дело.
Чудя се как Дракула те е привлякъл да му служиш.
Създавам чистота от човешката поквара.
Човешката поквара е петно на този свят.
Изборът беше лесен.
Като говорим за избор... Кармила ми каза логични неща.
Какви? - Няма план.
Дракула не ни обръща внимание, едва слуша теб и Хектор.
Нападаме страната безразборно.
Има ясно намерение. Не са нужни стриктни планове.
Следваме заповедите му.
Не бе нужно да нападаме Грешит.
Трябваше да знаем, че Алукард е бил под кървавия град.
Алукард е просто разглезено дете.
Алукард знае почти колкото Дракула и е почти толкова силен.
Очевидно е против войната.
Човешката му майка не би го искала. Някакви такива глупости.
Време е старецът да се оттегли и да ни остави да се погрижим.
Ще изградим кошари и ще водим войната както е редно без него.
Би предал Дракула ли? - Не е предателство.
Освен ако старецът откаже.
Разбирам.
Благодаря, че показа как покварата е достигнала до двора на Дракула.
Благодаря, че ми показа истината.
Превод: Koen http://subs.sab.bz